Översatt av: Jeez
www.divxsweden.net – bästa svenska undertexterna på nätet
Texten hämtad från www.Undertexter.se
Ta förra veckan t.ex. En kvinna besöker sin mamma.
Hon har med sig mat och blommor för att piffa upp stället.
Mamma?
Hon vet inte att tre dagar tidigare har mamman ramlat och brutit nacken.
När hon väl är där är mamman full av gaser-
-vätska rinner ur ögonen, öronen, näsan, munnen...ni förstår.
Döden är tragisk.
Men det är även en guldgruva.
Vissa gör pengar på det andliga.
Andra gör pengar på det juridiska.
Men de flesta vet inte att när någon dör i ditt hem är det du som får städa.
Landstinget hämtar kroppen.
Men det de lämnar kvar är din personliga souvenir.
De flesta är för kräsmagade för det.
Där kommer jag in i bilden.
Att städa upp efter en kropp är... faktiskt som vanlig städning.
Det är tre grundregler.
Först...få bort alla bakterier.
HIV, herpes, tbc, vinovirus, hanavirus, ekolali.
Jag räknar med att alla är där så jag sprutar allt med min speciella cocktail.
Bara oss emellan, jag kastar även på lite mysterine...originalet.
Ett enzym som löser upp koagulerat blod.
Du måste dock använda originalet, inte den nya blåa eller brandgula dyngan.
Tom, det är...jag menar...
Jag är strax tillbaka.
- Var inte du polis förut? - Ja, det var jag.
Jag var för kräsmagad för det.
- Vad håller du på med, Jeff? - Jag är fortfarande på bårhuset.
Det funkar bra. Sen har vi ju Laura och ungarna.
Lauras mamma hälsar på nu, hon är sjuk och bor med oss nu i gästrummet.
Vissa dagar kommer hon inte ut därifrån.
- Då råkar inte ha ett visitkort, Tom? - Ja, självklart. Här har du.
- Kan jag få ett? - Ja. Det finns till alla.
Ring mig. "Sterilstädaren", det är jag.
- Hur var det? - Det var...roligt.
- På vilket vis? - Det ser du om 30 år.
- Tände du på nån gammal flamma. - Det ljuset brann ner för åratal sen.
Jag är slutkörd. Jag går och lägger mig.
Godnatt.
Ska du stanna uppe och se den här filmen när de pratar såhär...?
Ja, jag vill se hur den slutar.
Jag älskar dig, Rose. Och jag älskar dig till döden för att du är min drömflicka.
Jag älskar dig, gumman.
Igår kväll...drömde jag att jag bytte blöjor och de var fyllda med blod.
När jag tittade upp...var han död.
Sen var jag tvungen att...
Jag skulle städa spjälsängen, jag behövde städa innan mamman kom.
- Vill du ha nåt? Tuggummi, treo? - Jag skulle behöva en drink.
Vi börjar med treo.
Du har ju en tjej. Vad säger du till Rose?
Hon vet vad jag gör.
Vi städar inte upp blod, vi städar bort vrede, sorg...
Det ser ut som blod.
Intala dig att våra kunder är i knipa.
Vi hjälper dem ur det.
Jag vill inte att du slutar, Miguel.
Vad sägs om att fylla på bilarna och ge Cherie ett handtag på kontoret ett tag?
Tack, kompis.
- Jag blir skyldig dig. - Inte ett dugg.
Gå hem och tillbringa dagen med din familj.
- Slutade han? - Nej, han ska hjälpa dig här.
Det tror jag när jag ser det. De här tre är dina.
- 45 katter? - Vi är kort om folk.
Paulie är sjuk. Freddie och Josera är upptagna, Miguel slutade.
- Han slutade inte. - Och Viktor är allergisk.
- Det var ett dödsfall där åtminstone. - Antagligen luktar det bättre.
God morgon, Sterilstädaren. Var god och dröj.
- Det är Lorenzo på tvåan. - Jag är på fältet.
Du måste svara så småningom.
Jag är ledsen mr Lorenzo, han är på fältet.
Kan jag lämna ett meddelande.
Sterilstädaren! Är det nån hemma?
Visuell inspelning. Det är Tom Cuttler, datum 6:e april.
Ärendenummer: 3-M-445-C-378
Egnahems bostad. Mord.
Ingen hemma, nyckeln låg ute på bron.
Blod och vävnad på soffan...
...väggen...
...golvet...
...vardagsrumsbordet.
Blodet segt, antagligen en dag gammalt.
- Nåt luktar ljuvligt. - Hur har dagen varit?
- Varför ligger mammas låda framme? - Det är en överraskning.
- Blundar du? - Ja, jag blundar.
Titta.
Jag hittade receptet i hennes gamla bok. Jag minns inte, såg det ut såhär.
Ja, exakt så brukade det se ut.
- Varför tog du fram lådan? - Det är faktiskt intressant.
Jag måste göra en uppsats om en historisk person.
Vem ska du skriva om?
- Mamma. - Är mamma historisk?
Läraren tyckte iden var bra. Originellt.
Vet du vem som vore bättre?
Jag har redan börjat liksom. Du kanske kan hjälpa mig om du får tid.
Självklart, men inte ikväll. Jag måste göra lönerna.
Jag kan strunta i mamma. Vem hade du?
Ingen, mamma blir bra.
Matteläraren ringde idag, han sa att du hade sovit på lektionen.
Jag slumrade till av uttråkning och han gör en affär av det.
Det måste upphöra nu.
Inget mer uppesittande, det är sängdags halvelva.
Förstår vi varandra?
Jag straffar dig inte, jag vill bara att du ska få din sömn.
Är det nåt som oroar dig så finns jag här för dig.
Jag vet.
- Vad? - Nåt som oroar dig?
Nej, det är inget.
En sak är säker, du är en stjärnkock.
RAZZIA HOS POLISEN
FÖRE DETTA KOMMISSARIE ROBERT VAGHN
Pappa...!
Vi blir sena.
Kom in!
Hallå! - Överraskning!
Vänta, det är inte han.
Vi trodde att du var min brorson. Fast du ser inte ut att fylla tio idag.
- Kan jag hjälpa dig? - Ja...
Är...
Är det ditt hus? Jag är Tom Cuttler.
Jag driver städfirman ni lejde.
- Jag är ledsen, vi har en städerska. - Nej, vi är inte den sortens städfirma.
Vi gjorde ett jobb här igår och...
Vi var inte hemma igår. Vilken sorts städfirma har ni?
Är din man hemma?
Han är ute, du kan prata med mig.
Okej... vi städade upp efter det som hände.
- Efter vadå? - Ursäkta, mrs...
Norcut.
Inte Collins?
- Är det här ridgecrestlane? - Ridgewoodway.
Där har vi misstaget. Kontoret har blandat ihop det igen.
Jag är ledsen att jag uppehöll dig.
3-M-445-C-378
- Skriv under de här. Vill du ha nåt? - Inget matchar det numret.
Vem anmälde det här?
- Vad hette han? - Det står där, Jones.
- Kriminalpolis Jones, tack. - Det finns ingen här med det namnet.
- Tack för hjälpen. - Vad hände? Har de blåst oss?
Jag försöker bara reda ut lite saker.
- Vad vill du ha från "Bennis"? - Jag är inte hungrig.
Kommisarie Robert Vaghn slutade efter anklagelser om korruption...
Jorden anropar pappa!
Nästa tisdag är det "ta med dottern på jobbet".
- Det kommer aldrig att hända. - Jag skämtar.
Eddie Lorenzo på ettan. Är du på fältet igen?
Nej. Jag tar det.
- Det måste vara fullmåne. - Vad är det som händer, Tom.
Trodde du att jag inte skulle få veta?
Rosie går till slutspel och jag får läsa det på lokala sportsidan.
- Jag kommer, det är redan noterat. - Det kommer hon att uppskatta.
- Ja, om hon minns mig. - Det gör hon.
- Kommer du vara törstig ikväll? - Jag kan säkert övertalas. "Vicks"?
Ja, "Vicks". Klockan åtta? - Okej, som förr i tiden.
- Vi ses där. - Kanon.
Hon jobbade på biograf, hon brukade smussla in mig till filmerna.
Nåväl, snåltitta. Jag tittade på henne.
Det var ett litet bröllop, bara jag, hon, hennes föräldrar, Jules och Eddie.
Vi var på semester i Mexico och nio månader senare dök du upp.
Det är den korta versionen och det är allt du får. Är det mycket mer?
Bara några till. Jag vill prata om det som hände henne.
- Vart hittade du den där? - Den låg i en låda.
- Vad hände med honom? - Jag trodde att det handlade om mamma.
Jag ska vara noga. Han blev väl dödad?
- Ja, han blev dödad. - Hur?
- I fängelset, där han hörde hemma. - Jag vet, men hur?
Jag vet inte, fängelser är farliga. Jag tycker inte att du borde ta med det.
Förlåt.
Några fler frågor?
Det räcker för tillfället, antar jag.
- Jag måste ut. Klarar du dig? - Ja.
Vick!
- Var har du hållit hus, Tom? - Jag har varit i närheten.
Är det så illa som tidningen skriver?
Värre, 35 killar har ansökt om förtidspension.
Alla är rädda att de hittar pengaspåret.
Internutredarna är överallt, kammar du dig vid Robert Vaghn vill de veta det.
- Tror du att han åker dit? - Han har många som skyddar honom.
Hans kläder och bil var borta. Polisen hittade bilen vid tågstationen.
Men banden visar att han aldrig bordade ett tåg.
- Vet du nåt om det där? - Ja, det där kom in idag.
- Hur ligger det till? - Bara nån som stack ifrån frun. Hur så?
Ingen orsak.
- Öka tempot, jag spöar dig. - Jag jobbar på den här än.
Är du nykter vet jag inte vad som tynger dig.
Det var nåt som hände på jobbet bara.
Då måste det ha varit nåt i hästväg.
Vick! Höj ljudet.
- Vad säger ni om Norcuts försvinnande? - Vi hanterar det som en saknad person.
- Kan jag få en autograf? - Jag pratade i en kvart med den jäveln.
- Herre jävlar! - Här kommer han.
- Tom Cuttler! - Jim Vargas.
- Hur har du det? - Bra.
Lorenzo. Har ni en återförening.
- Nån sa att du städar upp lik. - Det är riktigt.
- Jag trodde de drev med mig. - Alla kan inte vara tv-stjärnor som du.
När började du med saknade personer?
Saknade personer? Jag är på mordroteln. Det där är för pressen.
Tekniskt är det en saknad person, jag tjuvstartar bara.
Varför skulle han vara död? Han hade packat och bilen hittades vid stationen.
- Det låter som du vet mer än Jim. - Men tidningarna skriver inte allt.
Och ibland dyker columbokänslan upp.
Kom igen, Jim. Inofficiellt.
Okej, inofficiellt. Grannarna såg en rörmokarbil dagen efter han försvann.
Om han lämnade sin fru, varför anlita en rörmokare?
Bra jobbat, kriminalpolis Jim Ness. Är brickan gjord av choklad?
Solitt brons, Lorenzo. Vill du polera den?
Får du behålla den för interutredarna?
Vi bara pratar lite.
Kul att ses, Tom. Skönt att det går bra för dig efter allt elände.
- Vad dricker du? - Nej, det är bra.
Nästa gång då.
- Vad är det för fel på dig? - Han är en idiot.
Vill du höra nåt som inte når tidningen?
Norcut kände Vaghn. Det sägs att han tänkte vittna åt åklagaren.
- Hur fick du reda på det? - Jag vet bara att före åklagarens möte-
-försvinner Norcut och den där nollan får fallet.
Det var den där inhemska på 36:e...
Var är du på väg? Kom hit! Jag låter inte dig köra.
- Vi har parkerat på röd zon. - Det är inte det enda som är rött.
- Hur gammal är min guddotter nu? 13-14? - 14. Sätt på bältet, det är lag på det.
Vi är på väg att bli gamla, kompis. Du var rätt ute i alla fall.
Familjen först. Har man ingen familj har man inget.
Vi kör "inom räckhåll" nu. Du vet, skolprogram.
Det håller mig uppe. Vad är så roligt?
"Inom räckhåll efter skolan"? Vem är du och var lägger du Eddie?
Jag är en komplicerad man, Tom. Jag är utsvulten, vi köper lite våfflor.
- Vad var det som hände på jobbet. - Inget, jag kan hantera det.
Nåt nytt? Jag blir på kontoret.
Det väntar nån på dig.
Mr Cuttler, jag vet inte om du minns mig, du var hos mig i helgen.
Ja, kalaset. Ursäkta förväxlingen mrs...
Norcut, Ann Norcut. Inte Collins som du ser.
- Jag ser det. Vill du slå dig ner? - Jag föredrar att stå.
- Hur kan jag hjälpa dig? - Jag frågade en sak du inte svarade på.
Vilken sorts städning utför du?
Vi är specialister på sanering av biomedicin och biohot.
- Du städar brottsplatser. - Ja, i viss mån.
- Gav inte Cherie dig en broschyr? - Jag vet inte om du har läst tidningen.
- Men min man är försvunnen. - Är det din man? Jag beklagar.
Dagen efter min man försvinner dyker en brottsplatsstädare upp hemma hos mig-
-och pratar om ett jobb han har utfört hos mig. Vad ska jag tro om det?
Jag förklarade varför jag var där. Har du info som hjälper polisen att...
-...hitta din man bör du gå till dem. - Det kanske jag har gjort.
Då hade jag pratat med dem och inte dig.
Jag är en pensionerad polis mrs Norcut.
I mitt arbete...har jag regelbunden kontakt med polisen.
Skulle en brottsplats vara lurig är jag den förste att säga till.
Jag vet att du har det tufft nu. Min fru dog för några år sen.
- Borde jag sörja? Nej, naturligtvis inte.
- Varför känner du för mig då? - Jag menar bara att oron är begriplig.
Du sa att du tog mitt hus för ett på ridgecrestlane. Vad gjorde du där?
- Det får jag inte säga. - Jag kollade upp det.
Det finns inget ridgecrestlane. Så min oro är mer än begriplig.
Min man har gjort en del under 30 år men jag tror inte du är en av dem.
Jag ber dig, jag för det inte vidare. Jag vill bara veta.
Gjorde du nåt jobb hemma hos mig?
Jag önskar att jag kunde hjälpa dig mer.
Jag hoppas att polisen hittar din man. Om det inte var nåt annat?
Jag har mycket att stå i.
Jag är glad att du är välvillig med polisen.
När som helst.
Mr Cuttler! Polisen är här!
Stanna på plasten! Hörde du att jag sa: Stanna...
Där är en orsak att strunta i telefonen. Har du tid över?
Vilket råttbo. Skulle jag ta mitt liv går jag nog till Hilton.
- Många gör det. - Jag är ledsen att jag blev full igår.
- Du ville ju prata. - Jag är upptagen.
Du kanske kan ta dig tid.
Rättsmedicin undersökte Norcuts hus igår.
Inte en droppe blod, inga tecken på strid. Ingenting.
Men det de hittade var kemikalier, rengöringsmedel...i mängder.
Då pratar jag inte om Ajax.
Jag hör det här och minns att du frågade om fallet igår kväll.
- Följer du en ledtråd? - Det är inte mitt fall.
Just nu är jag inte ens polis om du vill.
Sist förlorade du nästan jobbet.
Ja, jag var lite ombytlig då. Men jag överlevde, och du med.
Jag ångrar aldrig det vi gjorde, gör du?
Har det nån betydelse? Vi måste ändå leva med det.
Jag uthärdar det rätt skapligt.
Vad har du på hjärtat?
- Varför anmälde du inte det? - Jag vet inte vem Vaghn har där nu.
Pratar jag med fel blir jag den saknade.
- Du kunde ha sagt nåt igår. - Jag försökte det.
Jag skulle inte veta nåt så jag gick på det. Vem hade inte gjort det?
- Du har väl kvar alla papper? - Ja, allt är på kontoret.
- Ha kvar dem, det är alibit. - Det visar att jag var där...
- ...inte att jag är oskyldig. - Du gjorde bara ditt jobb.
- Jag hade tillfället och förmågan. - Men inget motiv. Eller hur?
Vi tog inte emot ett öre av Vaghn.
Eller hur, Tom?
Vill du att jag ska hjälpa dig måste du tala om vad som pågår.
Har du aldrig undrat över varför de slutade förhöra oss angående Hills död?
Vaghn säger till mig att han kan få bort förhöret om jag gör ett jobb åt honom.
Jag tänker på att Rosie redan har förlorat en förälder så jag gör jobbet.
Begravningen gör mig pank och jag behöver pengar till att starta eget-
-så jag gör ett till jobb, och ett till.
Hota någon, titta bort, tappa bort bevis.
- Det var åratal sen, Tom. - Juryn ser en soldat som utför order.
Det blir ingen jury, tror du Vaghn låter nån hitta Norcut med allt han vet?
- Vaghn styr inte längre. - Men hans folk, fallet är redan stängt.
Utredningen är en föreställning. Du minns väl hur det funkar?
Jag greps av panik när hon sa sitt namn. Jag minns att Norcut var kassören då.
Jag tittade henne i ögonen och ljög henne rakt upp i ansiktet.
- Försökte Vaghn med dig? - Ja, när du hade slutat.
Jag sa var han kunde köra upp erbjudandet, fick pappersjobb efter det.
- Hederns pris, eller hur? - Ja.
Ligg lågt, jag luskar i vilken riktning Vargas styr det här och informerar dig.
Eddie!
- Tack. - Det behövs inte, det är ju du och jag.
Vi hörs av snart.
- Det uppfanns en sak som heter telefon. - Det drog över lite, förlåt.
- Det luktar gott. - Man lämnar inte barn ensamma.
- Vill du börja vara hos Anita igen? - Jag vill att du ska vara hemma!
Vad är det som pågår, det är du som säger att du klarar dig själv.
Rose...det här skolprojektet...
Hallå! Jag pratar med dig!
- Projektet om mamma får dig att tänk... - Åtminstone tänker nån på henne.
Tre, fyra, fem.
Sju, åtta, nio, tio, elva.
- Jag sa ju att han är ute. - Ring honom då.
- Är det nåt problem? - Min partner, Darrin Harris.
- Jag har hört mycket om dig. - Jim är en pratkvarn.
- Hur kan jag stå till tjänst? - De ville genomsöka utan en fullmakt.
Vi vill inte genomsöka stället. Tom, jag är ute och fiskar lite.
Rättsmedicin hittade industrikemikalier. De vill ha prover att matcha emot.
- Du är ju i branschen. - Varför fick de inte kemlistan?
Han frågade inte. Istället skällde han som en hund utan en fullmakt.
Cherie...var snäll och ge mig kemlistan.
Självklart.
Har du jobbat nåt i Ewings kommun?
Nej, rika brukar dö på sjukhus.
Kan du kolla i arkivet efter ridgewoodway, efternamn Norcut.
Ridgewoodway?
Norcut!? Jag har läst om det fallet.
Nej...! Jag är ledsen, ingen ridgewoodway.
- Kan vi få med lite prover? - Ja, självklart.
Kom så går vi.
Här är det gubbar.
Hola, amigo.
- Snygga gaddningar, var fick du dem? - Hämtar du röda påsar i bilen?
Inga problem, Tom.
- Är "ursäkta mig" bekant? - Är det engelska eller spanska?
- När kom han ut? - Sex månader sen, han är en bra kille.
- Vad gjorde han i torsdags kväll? - Inte vet jag, fråga honom.
- Hur är det med dig? - Hemma, jag är hemma varje kväll.
Kreditkortet visar att du var i centrum i torsdags kväll.
- Just det, klassfest. - Klassfest, va? Jag struntade i min.
- När åkte du? - Varför kollar du upp mig?
Jag följer bara upp. Än fredag eftermiddag?
I centrum, parasitangrepp. Vill du se bilder på avfallet?
- En annan gång. - Var det nåt mer?
- Nej...du var väldigt samarbetsvillig. - Jag blir glad om du skriver det också.
- Lycklig? - Som en gris i en svinstia.
Ge dem ett handtag, Miguel.
- Jag har inte fixat den här än. - Det kan du göra sen.
Frugan ville att jag skulle bjuda över dig på middag i morgon som tack.
Mamma kan laga mat, hon tittar jämt på matprogrammen.
Det skulle jag gärna men jag kan inte. Men gärna en annan gång.
Miguel, om polisen ställer några frågor så svara bara ärligt.
Ja, inga problem.
Kompis, är allt bra?
Ja, det är bra.
Jag har en dag innan Vargas får svaren och kan binda mig till brottsplatsen.
Du gav labbet provexemplar för en månad.
De hoppas att allt lugnar sig.
När de vet vem Vaghn avlönade plus provsvaren så är jag huvudmisstänkt.
Behöver nån offras blir det jag.
Ingen kommer att offras. Så länge Norcut är saknad finns det inget brott.
Det är nåt som är skumt. Frun...varför har hon inte informerat Vargas om mig?
Hon kanske tror på dig.
Ja! Härligt, Rosie!
- Du missade det, Tom. - Så gör man, Rose!
Du missade det. Du skulle ha sett det, hon var kanon.
- Vad sägs om pizza? - Nej, vi kan inte. Hon har läxor.
Jag har gjort läxorna.
En annan gång, pyret.
- Tack för att du kom, farbror Eddie. - Ingen orsak.
- Nu bröt du ett revben. - Kul att träffa dig.
Hon är underbar. Jag nystar lite till, jag ringer i morgon.
- Kan du hålla dig lugn till dess. - Avgjort.
Det var trevligt att umgås med dig idag.
Kom in.
Jill Martinburg är på 46:an, vill du se?
Jag kommer strax.
- Är du klar med uppsatsen? - Inte än.
Var hittade du det här? Det här var åratal sen.
- Internet. - Internet?
Varför förhördes du när han dog i fängelset?
Ibland tror folk att polisen kan göra vad de vill, så är det inte.
Vi förhördes och inget hittades.
Vad hette han? Den som gjorde det? Det står bara internen.
Jag vill bara veta.
Jag har sagt det 100 gånger, Daniel Hill.
Han kan inte skada oss längre.
Jag har kört förbi här 1000 gånger och aldrig gått in. Det är underbart.
Den är privat. Blev du förföljd?
- Vem skulle följa efter mig? - Bär du en mikrofon?
Nej, gör du?
Varför spanade du på mig igår? Har du nåt att berätta?
Fråga dig. Varför har du inte upplyst polisen om mig?
Jag litar inte på polisen.
Jag vet att din man pratade med åklagaren, och skulle vittna mot Vaghn.
Så jag måste veta vilka mer han tänkte blanda in.
Städade du mitt hus?
Mr Cuttler, det måste vara ömsesidigt.
Jag har inte gått till polisen hittills och ska inte heller. Men jag ber dig...
...jag måste få veta för min egen skull.
Jag brukade gå hit två gånger i veckan. En gång för mässan, en gång för bikten.
Det var längesen nu.
Ja. Jag städade ditt hus.
Det såg ut som en äkta brottsplats.
Den som gjorde det hade tillgång till material och kände till förfarandet.
- Hur... - Han blev skjuten.
- Var? - I vardagsrummet...på soffan.
- Vem lejde dig? - Det är vad jag försöker ta reda på.
Ömsesidigt var det, eller hur?
Vad tänkte din man säga till åtalsjuryn?
Jag tror det är bättre om jag visar det.
Det här var en brandstation förr och nu är det en fristad för barn.
Åh, det var en stor sax.
Robert Vaghn, han började insamlingen. Utan honom vore vi inte här.
Kontoret är en trappa upp.
John skrev för hand för tillförlitlighetens skull.
Det var hans "slippa-fängelse-kort".
- Vad är det? - En räkenskapsbok, men den har en kod.
Det här ser ut som datum och det där är väl dollar.
Men här i mitten vet jag inte.
De är för korta för kontonummer. Kan det vara telefonnummer?
- Nej, det är polisbrickor. - Är du säker?
Ja, det är en förteckning på alla som avlönas.
- Herregud, den här går tillbaka tio år. - Kan vi få reda på några namn?
Om jag hade haft tillgång än vilket jag inte har.
Skulle det ta dagar, förmodligen veckor att matcha numren med namn.
Sen har vi inga bevis. Alla i den är misstänkta.
För några veckor sen dök Vaghn och en till upp.
Det slutade med ett stort bråk.
Efter det blev John paranoid över boken. Han surrade om att gå till åklagaren.
- Vem var den andra mannen? - Kriminalpolis Vargas.
Skriv ner namnen på poliser du har talat med efter det här, inklusive Vargas.
Jag kanske får tag i polisbrickorna.
56689.
Charmigt. Jag har sökt ett sommarställe.
Har du listan jag bad om?
Marty Papas, Darren Harris, Jim Vargas. Vad ska du ha polisbrickorna till.
Jag träffade frun, det verkar som att mr Norcut har fört bok.
Alla som har tagit mutor står i boken med matchande polisbrickor.
Herre gud, Tom...
Vet du hur många Vaghn skulle sätta på dig om han visste att du har den där.
- Glöm att du har sett räkenskapsboken. - Det är inte så enkelt.
- Jo, det är det. - Jag är med i räkenskapsboken.
Bränn den då.
Den är ditt motiv. Gör dig av med den.
Ska jag bränna det som kan avslöja mördaren?
Hon är bara en rik brud med dollartecken i ögonen. Ta boken och tänd på.
- Tack, partner. - Vad fan kallade du mig.
Partners håller ihop och följer en plan.
Jag sa att du skulle ta det lugnt och du hittar en bok halva stan dödar dig för.
- Gå din väg, glöm det! - Jag försökte gå iväg från hela skiten.
- Se var jag är. - All skit? Skit som mig va.
Du svarar för första gången på länge, är det för att ta igen eller prata?
Eller låta mig träffa min guddotter?
Nej, du behöver en tjänst.
Du är familj för mig, Tom. Vad betyder jag för dig?
En sista utväg?
Vill du inte ha mina råd, bra! Men ta inte partnerskapet som ett skämt.
Rädd att jag ska hitta dig i boken?
49733.
- Behöver du en penna? - Nej, jag har det.
Du har alltid haft ett bra minne. Det är ditt problem.
Du kommer få dig dödad.
- Mår du bra? - Ja.
- Tom, låt det vara. - Nej, jag vet hur du mår.
- Jag kan inte vara kvar här. - Var vill du åka? Har du släktingar?
Ja, men dit vill jag inte just nu.
Jag tar upp det.
Förlåt mig, jag gör det...
Jag måste åka nånstans. Jag känner mig inte säker ensam.
Okej, jag tror att jag vet ett ställe.
Hej, kompis. Kom in.
Det här är min fru, Gabriella.
Trevligt att träffa er. Det här är babyn Julio.
Hallå där, lilltjejen. Det här är Lila. Hälsa, Lila.
Släpp ner mig pappa.
- Räkna mina hästar? - Inte nu, gumman.
Det går bra. Vill du visa mig hästarna?
Jag tittar till maten.
Hon kände sig otrygg och hon kunde inte följa med mig, Rose skulle inte förstå.
Det är som du sa, är nån i trubbel så hjälper man till.
Hej, kom här.
- Gud vad det luktar gott. - Tack.
Var försiktiga, det är hett.
- Lila, sätt dig i din stol är du snäll. Nej, jag åt jämt såhär förr.
- Tar du bordsbönen, Tom? - Jag?
Gudomliga fader...
...tack för goda vänner, god mat och välsigna händerna som redde den. Amen.
- Varsågoda. - Ta för er.
- Jag vet att du är van vid mer. - Det är perfekt.
Jag bodde faktiskt tre kvarter härifrån.
I en lägenhet ovanför det koreanska stället. Kommer du ihåg "Solköket"?
- Ja, det finns inte längre. - Nej, hela byggnaden är borta.
Hade du frågat då hur mitt liv skulle bli.
Hade jag svarat såhär.
Varmt hus, barn som springer omkring, magneter på kylen.
John ville inte ha barn.
Men vi var nära att få ett nyligen.
Vi förlorade det.
Jag beklagar.
Jag också.
Vad är det värsta du har sett?
Jag vill gärna veta.
Det värsta jag har sett.
Det var nog innan det här jobbet när jag var polis.
Ett mord, offret var en kvinna i 30-års åldern med två skott i bröstet.
Skytten var där för att råna stället, offret kämpade emot så han sköt henne.
Det var en stor blodpöl på golvet, stänk på sängen och väggarna.
Är det värst?
Längre ner i korridoren i annat sovrum fanns det ett barn.
Två vårdare satt med henne, hon satt och klämde på ett gosedjur...en groda.
Hon hittade mammas lik och ringde larmcentralen.
Tuff unge när man tänker på det.
Sex år och har förnuft att ringa larmcentralen.
Men de där ögonen.
De där ögonen...som såg nåt ett barn ska slippa se.
De där ögonen såg på mig, såg in i mig, igenom mig.
De där ögonen...
- Det är det värsta jag har sett. - Hon var din dotter.
- Tog du honom? - Javisst.
Ja, vi tog honom.
Körkort och registreringsbevis, tack.
- Är det nåt problem konstapeln? - Baklyset är släckt.
Var är du på väg? Jag frågade var du är på väg.
Hem, jag bor några kvarter härifrån.
Jag är en pensionerad polis. Är det nåt problem?
Jag vet vem du är, Tom.
- Vad har hänt med ansiktet? - Inget, jag mår bra.
- Var inte en barnunge. - Det bränns.
- Så du berättar inte vad som har hänt? - Inget, din pappa är en seg jäkel.
- Var det allt. - Ja.
Du kan det här. Ska jag spara till läkarlinjen?
- Jag bryr mig inte vad du gör. - Vad sa du? Hallå!
- Den där attityden måste upphöra! - Varför säger du inte vad som har hänt.
- Det angår inte dig. - Jag trodde att vi var ett lag.
Än om du skjuts eller inte kommer hem. Det hände henne.
- Tror du det händer mig? - Ja, jag är livrädd för det!
Det kommer inte att hända. Titta på mig!
Jag låter inte nåt sånt hända igen.
Vi är ett lag, vi ser efter varandra.
Men vi ältar inte i sånt vi inte rår på.
- Titta vad projektet gör med dig. - Det finns ingen uppsats.
- Finns...? Jag förstår inte. - Jag börjar glömma henne.
Rose, du kan inte spendera livet med att gå över den där lådan, hon är inte där.
Hon är borta, det är bara du och jag nu.
Låt oss lägga undan det.
- Rose, plocka upp det här. - Du fattar inte...!
Plocka upp den här skiten! Har du förlorat förståndet?!
Du fattar inte.
- Jag hämtar upp dig. - Vänta, jag är på sjukhuset.
Vargas ringde, jag skulle identifiera ett lik.
Pressen fick reda på att John skulle vittna.
Vilket sjukhus? Stanna där, jag vet en bakväg.
Mår du bra?
- Vad har hänt med ansiktet? - Inget.
- Är du säker på att det inte är Johns? - Hans nyckel hittade de i bilen.
Är det någon annan som har en?
Ingen, John var paranoid. Han ville inte ha kopior på rymmen.
- Nån du inte vet om kanske fick en. - Som till en kvinna?
Det var inte Johns stil. Inte göra nycklar åt dem i alla fall.
Jag förstår inte hur det här hjälper oss.
Vaghn behövde inte ett bortförande, han hade sökt efter räkenskapsboken.
Nån med nyckel ville att du skulle komma hem till ett rent hus.
Hallå!
Du skrämde mig.
- Det här är Ann Norcut. - Norcut? Just det.
- Vet Vargas att ni är här? - Vi hoppades det går utan honom.
Han behöver egentligen vara här. Vi kan göra pappersjobbet utan honom.
Jag förstår inte varför jag måste göra det här.
Så de har inte berättat. Liket har inte mycket till ansikte.
Allt vi behöver av dig är identifiering av några FM och vigselringen.
FM?
- Födelsemärken. Kan du signera de här? - Ursäkta, finns det nån toalett?
Ja. Där du kom in...
Undersökningen av honom gav inget.
- Hur illa är det, Bonnie? - Råttmat, men det är han.
Jag kollade ärren mot journalerna.
Han har ett ärr här, fick det av Bob Barker.
- Larry kommer för att kolla tänderna. - Bob Barker?
Ja, du vet. Säkra grunder.
- Han blev avsnoppad. - När fick han vasektomi?
För några år sen. Det står här i journalerna.
Jag var just på väg att ringa dig.
- Vad gör du här? - Lunch med en kollega. - Duger thai?
Ja, men jag måste göra klart det här. Jag vet ett ställe också.
- Känner du honom? - Nej, jag har aldrig träffat honom.
Ursäkta, kan vi få det överstökat? Jag mår inte nåt vidare.
Jag gillar inte det här. Jag ser dig ofta numer, det är inte bra.
Det sårar mig.
Nu gör vi såhär.
Vi var aldrig tajta men jag har aldrig varit emot dig, även efter den grejen.
- Vilken grej skulle det vara? - En skithög blir huggen på rastgården.
Vissa ville bura in dig, men inte jag.
- Han kränkte familjen, du hade all rätt. - Vad är poängen?
Du vill inte ha mig emot dig.
Killen där inne är en av oss, jag måste köra hårt.
Så berätta, vad gör du här?
Lunch. Vill du följa med? Okej, vi behöver inte äta thai.
Knullar du henne?
- Det är inget att skämmas för. - Jag slår dig inte.
Du får hitta nåt annat att ta mig för.
Jag behöver ingen orsak. Jag kan bara ta in dig och låta dig svettas ett tag.
Okej, vi gör upp det sinsemellan. Hur låter 10000?
Vaghn får skriva en till check åt dig.
Trevligt att lära känna dig. Rör dig inte.
Mrs Norcut har identifierat den avlidne som sin man, John H Norcut.
- Vad har du råkat ut för? - Jag sprang in i en blå vägg.
Stationen sa att du var här.
- Jag förvånas att du minns var här är. - Jag tror inte att Vargas är inblandad.
Vill du ha en loka, öl?
Norcut dödades inte för boken. Hon vänstrar, det var hans nyckel jag hade.
- Du bor fortfarande kvar på åttan, va? - Lägg av med skitsnacket.
- Förlåt, är det ingen vänskaplig visit? - Hörde du vad jag sa?
Ja, pojkvännen dödade hennes man.
- Vad vill du ha av mig? En ursäkt? - Nej, du är inte skyldig mig nåt.
Jag bytte jobb. Jag bytte hus, bil, kläder, det enda jag behöll var Rose.
Henne gör jag ett jäkla jobb med. Jag ville inte fimpa dig, jag var tvungen.
Okej, jag strulade till det.
Jag vill bara ha tillbaka min partner.
Inte för en dag, inte för en sista grej. Tillbaka, kompis.
- Jag är tillbaka. - Säkert? Okej.
Då lägger vi ner det. Var är hon nu?
- Pratar med Vargas. - Kan du få tag i boken?
Ring Vargas och ordna ett byte, ge honom boken och fallet läggs ner.
Nej, vi måste gå förbi honom. Skärma av honom innan han har nåt.
Skärma av honom med vad? De kommer att undra över boken.
- Varför du inte trädde fram. - Hon kan backa upp oss.
Om inte? Hon är säkert lojal mot killen.
- Den chansen får jag ta. - Vår bästa chans är med Vargas.
Jag följer med och ser till att han inte försöker nåt. Vi kan fixa det.
- Vi kan göra det ikväll. - Jag ringer.
Jag måste hämta Rose först. En timme, vi gör utbytet vid spåret.
Han är tillbaka mina damer och herrar.
- Får man inget farväl? - Hej då, Eddie.
ANN NORCUT.
Mår du bra.
Naturligtvis.
Jag mår bra, det vill bara inte läka.
Var är du på väg?
- Ingenstans. - Varför har du packat?
Jag...vet vem nyckeln tillhör, liksom du.
Du borde inte vara här. Vargas ställde många frågor om dig.
Eddie Lorenzo var min partner, min vän, best man, han är min dotters gudfar.
- Jag vet inte vad du pratar om. - Sluta ljug. Polisen måste få veta.
Vadå, Tom? Det är en nyckel, den kan tillhöra vem som helst.
Kan barnet också vara vems som helst?
- Försvinn härifrån. - Bad du honom göra det?
Han har inte gjort det och skulle aldrig göra det! Han sa det och jag tror honom!
- Han ljuger. - Ring polisen!
Jag säger att du bröt dig in.
Jag ringer Eddie. Har han kvar nyckeln är han oskyldig, då går jag.
Fråga honom bara.
Anni? Är allt bra?
Ja, jag mår bra.
Jag tänkte fråga en sak. Kan du ge tillbaka nyckeln utifall att?
Okej, bra. Nej, det var allt.
Nå?
Han hade redan kastat den.
Du skulle ha sett honom. Han blev så glad när jag berättade.
Han sa att det var en flicka och sprang ut och köpte en massa presenter.
Men jag kunde inte berätta för John.
Så jag sa till Ed att jag hade fått missfall men han trodde mig inte.
Han trodde att John tvingade mig.
Vi måste berätta för polisen.
Ge mig bara nyckeln, ingen behöver få veta nåt.
- Går du till polisen förnekar vi. - Den chansen får jag ta.
Var inte så naiv. Alla har hemligheter.
Jag är trött på hemligheter.
Jag måste träffa nån, du får vara hos Anita tills jag kommer tillbaka.
- Jag behöver ingen barnvakt. - Hon väntar dig.
Inget tjafs är du snäll.
Ingen kram?
Jag älskar dig.
Kriminalpolis Vargas, tack.
- Var är Lorenzo? - Han kommer.
Slappna av, Tom.
Vi har tre enheter som täcker vägen in och två till längs järnvägen.
Han slipper aldrig undan.
Jag vet att det inte känns så nu men du gör det enda rätta.
Han må vara din vän men han har gjort några misstag. -Nu får lagen ta vid.
Spara det åt tv, vi vet varför du är här. Du räddar Robert Vaghn.
Okej.
Har du räkenskapsboken? Vi tar Lorenzo och du kan fortsätta med ditt liv.
- Du får den när han är i förvar. - Okej.
- Rose, du skulle ju vara hos Anita. - Det är okej, farbror Eddie är här.
Ge honom telefonen.
Hej, Tom. Jag blev lite sen. Jag behöver prata, kom ensam.
Bra, vi ses snart.
Tom! Var ska du?
- Här kommer han. - Hej, pappa.
- Rosie insisterade på att göra middag. - Gå över till grannen, Rose.
- Nu. - Jag har gjort en åt dig.
Det är okej, Rosie. Han har haft en tuff vecka på jobbet.
Vi slår oss ner och reder ut vad som händer.
Till grannen, Rose. Nu!
Du behövde bara göra ditt jobb. Jag hade allt planerat.
- Du gillrade en fälla. - Du var skyddad.
- Hon fick inte se det där. - Kallar du det här skydd?
Jag ville att du skulle dra dig undan. Jag borde ha vetat bättre.
- Nu går vi. - Vad gör du? Vänta!
Vi kan lösa det här än. Ring Vargas, vi kan hitta nån vinkel.
- Jag jobbar inte så längre. - Svär man en ed som städare?
Sluta!
Nu förstår jag. Det går bra när du gagnas men inte när jag behöver hjälp.
Var hade du ditt samvete när Daniel Hill förblödde på rastgården.
Håller det dig vaken också?
Nej, du sover som ett barn.
Välj sida, kompis. Du är skyldig mig.
- Lägg undan puffran. - Norcut var en jäkla mördare.
- Han har inte mördat nån. - Nej, inte nån. Han tvingade henne.
Han tvingade henne att döda sitt barn.
Tror du inte jag kan ha det du har?
Hon skulle föda vårt barn men han mutade henne, som han gjorde med alla.
- Lägg undan puffran. - Natten jag var dit...
...försökte han skriva en check för att få mig att gå. En check!
Hon skulle ha barn med mig. Med mig! Hon skulle ha vårt barn.
Sluta vifta med pistolen!
Hon skulle ha vårt barn.
Jag hade inget val!
En man får göra allt om han skyddar familjen. Du vet att jag har rätt.
Är vi fortfarande en familj här?
Är vi fortfarande en familj?
Det är över Eddie.
Herre gud!
Vem ska städa upp dig, Tom?
Tack, jag bränner boken så sover vi alla bättre.
Ge dig iväg, Tom. Vi städar upp det här.
De flesta vet inte det här, men när nån dör i ditt hem och lämnar en röra.
Är det upp till familjen att städa upp.
De flesta är för kräsmagade för det. Där kommer pappa in i bilden.
Pappa säger att fläckar har minnen.
De minns deras form, deras färg, deras lukt.
Och de riktigt djupa återvänder om och om igen.
Med de fläckarna är det lättare att börja om, än att försöka göra rent dem.
Ibland har du ett val, ibland inte.
Allt du kan göra är att hoppas.
Översatt av: Jeez
Texten hämtad från www.Undertexter.se